Neolotyniškasis epitalamijas Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje ir antikinė tradicija - Šarkauskienė, Skirmantė (Respectus Philologicus, 2003)
Straipsnyje aptariama antikinio epitalamijo raida, jo imitacija, turinio bei formos modifikacijos lotyniškoje Renesanso ir Baroko literatūroje. Neolotyniškoji literatūra iš Antikos paveldėjo du pagrindinius epitalamijo žanro modelius: lyrinį ir epinį, kuris skirstomas į mitologinį-naracinį ir retorinį-panegirinį. XVI amžiaus LDK epitalamijai atspindi antikinio žanro formos ir turinio raidos tendencijas Renesanso literatūroje. Gyvybinga išlieka epinio epitalamijo tradicija: ją tęsia Jonas Vislicietis, Petras Roizijus ir Jonas Radvanas. Adomo Šrėterio ir Stanislovo Košutskio bei Vilniaus akademijos studentų sukurtus epitalamijus paveikusi neolotyniškajai proginei literatūrai būdinga žanrų sintezės tendencija: epitalamijui suteikiamas elegijos, epigraminio eilėraščio pavidalas arba priešingai, epitalamijo forma suteikiama politinės publicistikos veikalui. Iš kitų XVII amžiuje sukurtų epitalamijų tradicine žanro samprata (epitalamijas - eilėraštis ar trumpa poema) išsiskiria M. K. Sarbievijaus vestuvinės panegirikos. Vilniaus Akademijos aplinkoje vestuvių proga kuriami mišrūs - poetinį ir prozinį tekstus jungiantys epitalamijai, neretai žanras įgauna draminio veikalo pavidalą. Nemažą įtaką XVII amžiaus epitalaminei kūrybai padarė tuo metu populiari herbinė poezija: panegiriškai interpretuojami dedikatų herbų simboliai. Žanro struktūrą paveikė emblemika. Neolotyniškojo epitalamijo sąsajas su antikine tradicija rodo tam tikra žanrui būdingų „bendrųjų vietų“ sistema. LDK valdovų ir kilmingųjų vestuvės - gera proga įsiteikti mecenatui, pelnyti jo malonę, todėl labiausiai aktualizuojami sužadėtinių enkomijai. Kitas iš tradicinio epitalamijo perimtas ir itin išplėtotas topas - santuokos institucijos išaukštinimas. Nesibaigiančių karų tarp valstybių, vietinių politinių intrigų arenoje santuoka tampa svarbiu visuomeniniu įvykiu, neretai taikos, gerovės garantu. Gana dažnai politinį svorį įgyja tradiciniai linkėjimai: jaunavedžių klestėjimas siejamas su visos valstybės geresnio gyvenimo viltimis.
Keywords: epitalamijas; lotyniškasis LDK epitalamijas; epinis, lyrinis žanro modeliai; topika; Renesansas; Barokas; proginė literatūra; antikinė tradicija; antikinės tradicijos imitacija, modifikacija