Vertybių problema humanistinėje ir egzistencinėje psichologijoje - LEPEŠKIENĖ, VITALIJA (Psichologija, 1997)
Šiame straipsnyje aptariamas humanistinės (C. Rogers, A. Maslow) ir egzistencinės (V. Frankl, R. May) psichologijos atstovų požiūris į vertybes. Nors visi teoretikai pripažino, kad vertybės ir asmens santykis su jomis yra esminis dalykas žmonių gyvenime, nei vienas jų nepateikė aiškaus apibrėžimo. Egzistencinės ir humanistinės psichologijos atstovai nesutaria dėl vertybių lokuso: A. Maslow mano, kad vertybės yra vidinės, biologinės kilmės, V. Frankl ir R. May mano, kad vertybės nėra atėjusios iš prigimties, tačiau kyla iš užduočių, kurias turime įvykdyti. Visi autoriai sutaria, kad nesugebėjimas realizuoti savo vertybių turi rimtas pasekmes, veda prie psichologinių sutrikimų, kurie nėra patologiniai, bet labiau dalis žmogiškųjų sąlygų. Terapeuto santykis su savo vertybėmis yra vienas pagrindinių faktorių, veikiančių jo profesinė gyvenimą ir terapijos procesą bei turinį.