Moraliniai stimulai išsivysčiusioje socialistinėje visuomenėje - Sizonovas, Anatolijus (Problemos, 1981)
Straipsnyje analizuojami moralinių stimulų išsivysčiusioje socialistinėje visuomenėje klausimai. Daiktai, idėjos, situacijos ir santykiai, reikalingi tam tikriems žmonių poreikiams tenkinti, pačia bendriausia prasme gali būti vadinami vertybėmis. Tos vertybės, kurios tarnauja poreikiams tenkinti, asmenybei tampa teigiamomis vertybėmis, arba gėriu. Straipsnyje apibrėžiamos materialinio ir nematerialinio stimulo sąvokos. Prie materialinių stimulų priskiriama: materialinis atlyginimas, taip pat kitos vertybės, įgyjamos už pinigus, bei sąlygos, kuriomis automatiškai pakyla ar smunka materialinė subjekto gerovė. Nematerialiniams stimulams priklauso vertybės, kurios nėra materialinis atlyginimas ir kurios neįgyjamos už pinigus, jos gali neturėti tam tikros materialinės substancijos ar jų materialinė substancija daugeliu atvejų neturi savarankiškos vertės, jeigu jose neatsispindi tam tikras visuomenės požiūris į asmenybę. Pateikiama sistema stimulų, kurie naudojami kaip paskatos: teigiamas darbuotojo gamybinės ir visuomeninės veiklos įvertinimas, darbo draugų ir administracijos dėmesys dirbančiojo gamybinei veiklai ir asmeniniam gyvenimui, garbės vardų suteikimas ir kita.
Keywords: Vertybės; moralinis stimulas; socialinis aktyvumas; paskata; gamyba