Rašytojų santykis su valdžia sovietmečiu: metodologiniai sprendimai vokiečių literatūros moksle - Kmita, Rimantas (Literatūra, 2011)
Straipsnyje pristatomi naujausi vokiečiakalbiai VDR literatūros tyrimai (A. Borgwardt, W. Emmerich, H. Fuhrmann ir kt.) ir svarstoma, kokie metodologiniai sprendimai būtų aktualiausi lietuvių sovietologijai. Ribotą, su konkrečia istorine situacija prasilenkiantį dichotominį pasipriešinimo ir prisitaikymo diskursą siūloma keisti detalia įvairiais šaltiniais paremta rašytojo situacijos, konfliktų su valdžia ir jų vystymosi eigos analize, kompleksišku politinių ir kultūrinių strategijų vertinimu, subtilesnių būdų nevienodiems rašytojų ir valdžios santykiams įvardyti paieška.Straipsnyje kviečiama permąstyti galios sampratą, kuri turėtų apimti ir neišvengiamą pavaldinio lojalumą, įvairiakrypčius, nuolat kintamus ryšius galios lauke, taip pat kultūrinėje erdvėje veikiančios asmenybės homogeniškumo ir heterogeniškumo problemiką, prisiimamų socialinių vaidmenų rinkinius. Problemiškas apžvelgiamuose tyrimuose lieka simbolinės ir politinės elgsenos suderinimas bei vertinimas.Das Verhältnis der Schriftsteller mit der Macht in der Sowjetzeit: methodologische Lösungen in der deutschen LiteraturwissenschaftRimantas KmitaZusammenfassungIm Aufsatz „Das Verhältnis der Schriftsteller mit der Macht in der Sowjetzeit: methodologische Lösungen in der deutschen Literaturwissenschaft“ werden die letzten Forschungen der DDR-Literatur den deutschen Literaturwissenschaftlern mit Rücksicht auf aktuelle Lage den Forschungen der litauischen Literatur in der Sowjetzeit vorgestellt. Vor allem intressiert man sich für die methodologischen Wege die Literatur der Sowjetzeit zu analisieren, sowjetologische Begrifflichkeit und Auffasung der Resistenz, Opposition, Widerstand, Loyalität, Komformität u.Ä. Als Produktive und anregende werden die Begriffe der Macht (von M. Weber und P. Bourdieu), der Akteurs (von der Handlunstheorie) erörtert. Eine besondere Aufmerksamkeit wird auf Angelas Borwardt Konzept der interpretativen Politologie gerichtet, das als sehr fruchtbar bei der Überwindung des dichotomischen Diskurses der Anpassung und der Dissidenz emfunden wird./strong>