Abstract
Šiame straipsnyje yra analizuojamas atsiradimo sampratos kitimas ankstyvųjų filosofų fragmentuose, be to, šiuo tyrimu bandoma paneigti Solmseno tezę, kad Epikūro spontaniško genesis atmetimas nėra susijęs su ikisokratine filosofija. Analizuojant parodoma, kad graikų kalboje veiksmažodis γ%γνεσθαι apėmė dvi genesis schemas: parentalinę ir transformacinę. Ikisokratiniai filosofai tik pamažu perėmė transformacinę genesis schemą. Herakleitas ir pitagorininkai naudojo savo filosofijoje transformacinę schemą, bet nevartojo veiksmažodžio γ%γνεσθαι šiai schemai išreikšti. Filosofinės γ%γνεσθαι vartosenos lūžio taškas buvo Parmenido atliktas loginės-erdvinės diferenciacijos tyrimas. Parmenido semantinė inovacija slypėjo naujoje prielinksnio παρ@ reikšmėje, kuri nurodė ne vien erdvinius, bet ir loginius santykius. Todėl Parmenido kalboje pasakymas γ%γνεσθα% τι παρ’ αųτ^ reiškė greičiau „gimti kažkam, skirtingam nuo paties“ nei „gimti kažkam šalia paties“. Parmenido tezė, kad genesis implikuoja neigimą, buvo perimta Meliso, tačiau pastarasis nevartojo veiksmažodžio γ%γνεσθαι išreikšti transformaciją. Norėdamas perteikti transformacinius arba kokybinius kitimus, jis vartojo (I) sudėtinius pasakymus (γ%γνεσθαι + būdvardis) arba (II) vartojo γ%γνεσθαι su priešdėliu, arba (III) rinkosi kitus žod žius: μετακοσμε½ν „pertvarkyti”, ¢τεροιοŅσθαι „pasikeisti (rūšies atžvilgiu)“, μεταπ%πτειν „pasikeisti“. Meliso vartosena rodo, kad jis kur kas tiksliau tematizavo atsiradimo ir transformacijos reikšmes nei Parmenidas. Vėliau ėjo du filosofiniai atsakymai į eleatų genesis kritiką. Empedoklis bandė sieti γ%γνεσθαι su φ&ειν ir jo vediniais, todėl jam genesis reiškė elementų susijungimą ir išsiskyrimą. Anaksagoras perėmė panašią genesis schemą, bet jam kiekviena transformacija privalėjo būti sąlygojama pirminės medžiagos. Šitaip Anaksagoras pradėjo taikyti genesis schemoje reguliarumo principą. Atomistai perėmė iš Anaksagoro reguliarumo principą; jų diskusija su Anaksagoru matyti Leukipo B 2 fragmente. Yra galimi du šio fragmento perskaitymo būdai: aitiologinis ir teleologinis. Šiame straipsnyje pateikiamos interpretacijos išvados remia teleologinį šio fragmento perskaitymo būdą, todėl laikytina, kad šis fragmentas parodo reguliarumo svarbą ankstyvųjų atomistų genesis sampratoje. Taigi Epikūro suformuluotas savaiminės genezės atmetimas rėmėsi ankstyvųjų atomistų genezės samprata.
Downloads
Download data is not yet available.
Most read articles by the same author(s)
-
Krzysztof Tkaczyk,
„ICH FORDRE SO VIEL FREIHEIT UND MUSSE, ALS NÖTIG IST, ÜBER MICH SELBST, ÜBER MEINE BESTIMMUNG UND MEINEN WERTH ALS MENSCH ZU DENKEN“.1 ZUR KUNST- UND FREIHEITSKONZEPTION BEI KARL PHILIPP MORITZ
,
Literatūra: Vol. 50 No. 5 (2008): Special Issue
-
Eugenija Ulčinaitė,
NON OMNIS MORIAR: ARVYDAS BARONAS (1960–1992)
,
Literatūra: Vol. 47 No. 3 (2005): the Classics
-
Юлия Снежко,
Гетеротопии Вильнюса в современном литовском романе: панорама как пространство неповседневности
,
Literatūra: Vol. 57 No. 5 (2015): Special Issue
-
Saulė Matulevičienė,
Vilnius region folklore as an inherent part of the national identity
,
Literatūra: Vol. 48 No. 5 (2006): Special Issue
-
Ernesta Juknytė,
Literatūra ir teologija: dialogo galimybės
,
Literatūra: Vol. 49 No. 1 (2007): Lithuanian Literature
-
Tatjana Aleknienė,
Istorijos teatras: Filosofijos ir Istorijos pokalbis Teofilakto Simokato Istorijos įžangoje
,
Literatūra: Vol. 46 No. 3 (2004): the Classics
-
Genovaitė Dručkutė,
Decisions about the Beauty of Lithuania in Jean Mauclère’s 'Sous le ciel pâle de Lithuanie'
,
Literatūra: Vol. 62 No. 4 (2020): Literature
-
Ona Daukšienė,
The 17th century Latin religious poetry in the Grand Duchy of Lithuania as a source of expression of Lithuanian religious identity
,
Literatūra: Vol. 48 No. 7 (2006): Special Issue
-
Skirmantė Packočinaitė-Biržietienė,
Epigram Theatre by Martial
,
Literatūra: Vol. 46 No. 3 (2004): the Classics
-
Rūta Eidukevičienė,
“Irgendwann holt einen die Vergangenheit ein…” Literarisches Erinnern im Roman Aus der Geschichte der Trennungen (1999) von Jürgen Becker
,
Literatūra: Vol. 49 No. 5 (2007): Special Issue