Moralės metafora: gretinamoji politinio diskurso analizė - Arcimavičienė, Liudmila (Kalbotyra, 2008)
Šio straipsnio tikslas – nustatyti moralės modelius, analizuojant konceptualiąją metaforą politiniame diskurse anglų ir lietuvių kalbose. Remtasi analitiniais straipsniais politikos temomis. Jie pasitelkti iš Interneto tinklalapių www.politika.lt ir www.economist.com elektroninio archyvo. Straipsniai analizuojami remiantis kognityvinės lingvistikos principais bei kokybiniu analizės metodu (Fauconnier & Turner 2002; Kövecses 2005; Lakoff & Johnson 1997, Lakoff 2005; Turner 1994), kurie leidžia atskleisti kalbiniuose pasakymuose (linguistic expressions) glūdinčias konceptualiąsias metaforas. Kalbiniai pasakymai buvo skirstomi pagal tris moralinio vertinimo modelius: (1) Huxley, kuris apibrėžia moralę kaip žmonių sąmoningai sukurtą vertinimo skalę, reikalingą kovoje su žmogaus įgimtomis blogybėmis, (2) Kanto požiūris į moralę, kaip į racionalų veiksmą glaudžiai siejamą su pareigomis, bei galiausiai (3) integruotas požiūris, kai moralus elgesys suvokiamas kaip sentimentų ir emocinių reakcijų pasekmė (Black 1995; Boehm 2000; Flack & de Waal 2002). Išanalizavus konceptualiųjų metaforų kalbinę raišką paaiškėjo, kad straipsniuose vyrauja metaforos POLITIKA KAIP JĖGA ir POLITIKA KAIP TARPUSAVIO SANTYKIAI.