Apie žodžių tvarką senojoje prancūzų kalboje - Čebelis, D. (Kalbotyra, 1973)
Visoje eilėje senosios prancūzų kalbos paminklų galima konstatuoti pagrindinių sakinio elementų tvarką, priešingą įprastinei, vadinamai normalia, fiksuota, arba progresyvia žodžių tvarka. Šitoks neįprastas veiksnio, tarinio ir papildinio išsidėstymas yra būdingas, kai veiksnys ir papildinys - daiktavardžiai. Šis faktas, matyti, atspindi vieną esminių prancūzų kalbos sintaksės vystymosi tendencijų - siekimą fiksuoti pagrindinių sakinio elementų vietą. Ši fiksacija įvyko pirmiausia veiksmažodinėje sintagmoje su veiksniu ir papildiniu substitutais, o vėliau ji tapo būtina veiksniui ir papildiniui daiktavardžiams.