Sakinių su predikatiniu daiktavardžiu ir būdvardžiu nominalizacija - Valeika, L.; Meškauskas, A. (Kalbotyra, 1973)
Pagal generacinį metodą visi sakiniai kalboje skirstomi į branduolinius ir jų transformas. Transformomis gali būti tiek sakiniai, tiek ir žodžių junginiai. Straipsnyje bandoma aprašyti ryši tarp branduolinio sakinio ir žodžių junginio. Branduolinių sakinių su predikatiniu daiktavardžiu (pvz., Mes esame žmonės; Jis yra Anglijos pilietis) nominalizavimo galimybės priklauso nuo tų sakinių semantikos. Antai esyviniai branduoliniai sakiniai (t. y. sakiniai, nerodantys agento perėjimo į kitą būvį), o taip pat ir lokatyviniai (t. y. sakiniai, kalbantys apie agento buvimą kurioje nors vietoje) teikia mažiau junginių su abstrakčiu daiktavardžiu. Didesnėmis galimybėmis pasižymi translatyviniai sakiniai (t. y. sakiniai, kurie reiškia agento perėjimą į kitą būvį). Sakinių su predikatiniu būdvardžiu nominalizavimo galimybės daugiausia sąlygojamos būdvardžio sintaksinio paslankumo. Branduoliniai sakiniai su predikatiniu būdvardžiu, galinčiu užimti ir atributyvinę poziciją, nominalizuojami be esminių apribojimų. (Plg. Berniukas yra nuoširdus: The boy is sincere → nuoširdus berniukas: a sincere boy; berniuko nuoširdumas: the sincerity of the boy ir Žmogui yra gera → * žmogaus gerumas; The man is alive → * an alive man, * the aliveness of the man.) Sakinių su predikatiniu daiktavardžiu ir būdvardžiu nominalizavimo požiūriu lietuvių ir anglų kalbos yra panašios. Skirtumai nėra esminiai, jie pasireiškia dažniausiai detalėse. Žymesnių skirtumų pastebime, nagrinėdami sinoniminių junginių generaciją. Lietuvių kalboje sinoniminių junginių yra išvedama daugiau; be to, jie yra labiau diferencijuoti savo reikšme, negu anglų kalboje.