Dėl veiksmažodžio rūšies apibrėžimo - Лукшите, Н. (Kalbotyra, 1967)
Veiksmažodžio rūšies apibrėžimai, randami tarybinėje romanistikoje, skirstomi į dvi grupes. Vieni iš jų nurodo subjekto-objekto santykių išreiškimą, kiti veikiamąją rūšį charakterizuoja kaip rūšį, kur veiksnys atlieka veiksmą, neveikiamąją – kur veiksnys patiria veiksmą. Šie apibrėžimai turi kai kurių netikslumų. Pirmosios grupės apibrėžimų trūkumas tas, kad jie nenurodo morfologinių veiksmažodžio rūšies formų kintamumo priežasties; antrosios grupės apibrėžimai pastato į vieną eilę dviejų rūšių sąvokas – sintaksines ir prasmines. Minėtų trūkumų išvengti padeda apibrėžimas, nurodantis, jog veiksmažodžio rūšies, išreiškiamos atitinkama morfologine forma, esmę sudaro tam tikras sintaksinių sąvokų (veiksnio ir papildinio) ir prasminių sąvokų (veiksmo subjekto, priežasties ir objekto) atitikimas (sutapimas). Šio požymio pagrindu apibrėžiama ne tik veikiamoji ir neveikiamoji, bet taip pat sangrąžinė ir faktityvinė veiksmažodžio rūšis.