Giminių grupės Nettos kapinyne. Iš horizontaliosios stratigrafijos studijų - Bitner-Wróblewska, Anna (Archaeologia Lituana, 2003)
Nettos kapinynas priklauso didžiausiems iki šiol tyrinėtiems baltų regiono pietinės dalies kapinynams. Jame aptikta 218 degintinių kapų ir 2 griautiniai arklių kapai (1 pav.). Šiame straipsnyje mėginama pateikti kapinyno analizę vietinės bendruomenės struktūros, raidos ir tarpusavio ryšių požiūriu. Tokių tyrinėjimų išeities taškas yra kruopšti atskirų kapų chronologinė analizė ir horizontali kapinyno stratigrafija, taip pat įkapių analizė įvairių daiktų kiekio ir prestižo rodiklių buvimo atžvilgiu (raitelio aprangos elementai, ginklų komplektai, papuošalai su emaliu, dirbiniai iš brangiųjų metalų, importo daiktai, geriamųjų ragų apkalai). Galima išskirti tris Nettos kapinyno naudojimo fazes. 1 fazė apima ankstyvojo romėniškosios įtakos laikotarpio vėlyvesnį etapą ir perėjimą iš ankstyvojo į vėlyvąjį romėniškąjį laikotarpį (nuo B2b periodo iki B2 (C1–C1a periodų). 2 fazę galima sutapatinti su vėlyvuoju romėniškosios įtakos laikotarpiu (periodai C1b–C2), o 3 fazę – su vėlyvojo romėniškojo laikotarpio pabaiga ir tautų kraustymosi laikotarpiu (C3–D, D ir E periodai). Nettos kapinynas buvo pradėtas naudoti vienos giminės pietryčių grupės (2 pav.), prie kurios greitai prisidėjo dvi kitos, vakarų ir centrinė (3 pav.). Kiekviena jų laidoja savo mirusiuosius kitoje kapinyno dalyje, kiekvienos giminės kapų grupės buvo atskirtos viena nuo kitos plačiomis tuščios žemės juostomis. 2 fazėje kapinyną ėmė naudoti ketvirta giminės grupė – šiaurės rytų (4 pav.). Per keletą kartų (1 ir 2 fazės) pietryčių grupė aiškiai vadovavo vietinei bendruomenei. Jos užimamą aukštą visuomeninę padėtį liudija faktas, kad tik šios grupės rajone aptinkama turtingų įkapių kapų su visuomeninio prestižo rodikliais (5–8 pav.). 3 fazėje pietryčių grupė neteko savo reikšmės (9 pav.), o dėl jos “turto paveldėjimo” prasidėjo neišsprendžiama kova tarp likusių grupių (vakarinės, šiaurės rytų ir centrinės) narių. Daiktų, liudijančių apie aukštą mirusiųjų visuomeninį statusą, aptikta trijų grupių kapuose (9 pav.), o tai rodo, kad nė viena grupė neįgijo pranašumo.