Latvijos katalikų bažnyčios tekstilė ir jos vaidmuo formuojant žmonių estetines nuostatas - Jansone, Aija (Acta humanitarica academiae Saulensis, 2019)
Latvijos universiteto nacionalinė tyrimų programa „Letonika“ remia mokslinį tyrimą „Latvijos katalikų bažnyčios tekstilės vaidmuo tobulinant žmonių estetines vertybes“. Straipsnio autorės tikslas – aptarti tekstilės gaminius Latgalos katalikų bažnyčiose, atkreipti ypatingą dėmesį į medžiagas ir rankų darbo gaminių atlikimo techniką, padariusias didelę įtaką žmonių socialinio ir kultūrinio gyvenimo kokybei. Bažnyčiose surinkti tekstilės pavyzdžiai yra labai įvairūs. Pagal funkcionalumą galima išskirti kunigų liturginę aprangą (dvasininkų drabužiai) ir bažnyčių interjero tekstilę (altorių danga, vėliavos, baldakimai ir kt.). Pagal naudojamos medžiagos ir atlikimo būdus liturginius tekstilės audinius galima skirstyti į spalvotus liturginius tekstilės audinius ir baltos spalvos liturginius audinius. Ypatingą straipsnio autorės susidomėjimą sukėlė albų ir kamžų sukirpimo panašumas į valstiečių marškinių kirpimo stilių. Iki šiol išliko visame pasaulyje paplitęs tiesus drabužių kirpimas ir tradicinis albos ir kamžos skersinis kirpimas, nors būtent valstiečių marškiniams būdingas toks kirpimo stilius išnyko XIX a. pabaigoje. XIX a. bažnytinė ir valstietiškoji tekstilė veikė viena kitą. Bažnyčia naudojo vietines medžiagas liturginiams tekstilės gaminiams siūti (itin vertinami buvo lininiai audiniai). Valstiečiai apie naujų medžiagų panaudojimą, siuvimo technikas (dekoratyvinį kiauraraštį, nėrinius, rišeljė, angliškąjį siuvinėjimą) sužinojo iš Bažnyčios. Puošni bažnyčių tekstilė skatino valstiečius mokytis naujų amatų, darė jų drabužius ir interjerą gražesnius ir šiuolaikiškesnius. Drauge naujovių siekimas lėmė tradicinio gyvenimo būdo išskirtinumo mažėjimą.