Įkurtas 1994. Skirtas įvairių semiotikos problemų gvildenimui ir semiotinių prieigų taikymui kultūros diskursų analizėje.
Vilniaus universiteto leidykla / Vilnius University Press
Susipažinkite su autorių teisėmis žurnalo politikoje skiltyje Autorių teisės.
Autorių teisės (c) 2026 Authors https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
From standard semiotics to today’s commitments. Lecture for a celebration
<span lang="fr-FR" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Lecture given on the 20th of November 2025 at Vilnius University.
Kaip Kęstutis semiotikos mokė: šiek tiek prisiminimų, sapnų, diagnozių ir prognozių
<p class="LITERATUROS-KUNAS" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Dalyvavo: Natalija Arlauskaitė, Elžbieta Banytė, Paulius Jevsejevas, Laurynas Katkus, Taisija Oral, Dalia Satkauskytė, Dainius Vaitiekūnas. <p class="LITERATUROS-KUNAS" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Moderavo Loreta Mačianskaitė.
<span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial; display: inline !important; float: none;">Vaidmens kūrimas operoje – ne tik individualių atlikėjo gebėjimų ar meninių pasirinkimų rezultatas, jį formuoja platesnė sąlygų visuma, apimanti estetinį, institucinį ir procesinį lygmenis. Straipsnyje siūloma nauja perspektyva – operos atlikėjo sceninę tapatybę suvokti kaip kryptingą virsmą, išgyvenamą per skirtingus sąveikų lygmenis: estetines sąveikas su atlikimo medžiagiškumu, socialines struktūras teatro institucijoje ir solisto santykį su darbo erdvėmis. Tyrimas atliekamas remiantis pogreimine semiotine prieiga, analitinės atspirties tašku laikant teatrologės Erikos Fischer-Lichte atlikimo medžiagiškumo ir Pierre’o Bourdieu simbolinio kapitalo sampratas. Pirmoje straipsnio dalyje analizuojamos kūno ir balso raiškos formos operos spektakliuose. Parodoma, kad operoje atlikėjo kūniškumas dažniausiai formuojamas pagal estetines logikas, kurios užtikrina stabilią ir lengvai atkartojamą spektaklio formą, o balso raiška išlieka labiau priklausoma nuo individualios atlikėjo profesinės praktikos. Antroje dalyje aptariama, kaip dainininko profesinis statusas lemia jo galimybes derėtis dėl kūrybinių sprendimų ir darbo sąlygų. Trečioje dalyje vaidmens kūrimo procesas analizuojamas kaip nuoseklus atlikėjo judėjimas per skirtingas teatro erdves. Kuo labiau solistas įsitraukia į bendrą operos pastatymo procesą, tuo labiau jo veikimą struktūruoja išoriniai reikalavimai ir tuo mažiau lieka individualaus pasirinkimo galimybių. Tyrimas atskleidžia, kad vaidmens kūrimą Lietuvos nacionaliniame operos ir baleto teatre formuoja skirtingos įtakos formos: operos žanro konvencijos, teatro lauko galios santykiai ir pastatymo proceso organizacija.
Autorių teisės (c) 2026 Paulius Prasauskas https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Gyčio Norvilo „europos litanija“: teksto ribų ir struktūros dinamika
<p class="ISSN-abst-virsus" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Remiantis Jurijaus Lotmano poetinio teksto analizės įrankiais, straipsnyje analizuojamas Gyčio Norvilo eilėraštis „europos litanija per mano dievą ir dūmus, arba infidèle europe (mišios būgnams, trikampiui ir šešiems kontrabosams)“ (iš rinkinio grimzdimas). Įsirašydama į semiotinius Norvilo poezijos tyrimus, ši analizė brėžia dar vienus Norvilo poetinio pasaulio kontūrus ir kartu demonstruoja Lotmano semiotikos produktyvumą skaitant šiuolaikinę poeziją. <p class="ISSN-abst-vidus" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Aprašydamas struktūrinius poetinio teksto sandaros principus, Lotmanas atskleidžia paslankias, dinamiškas reikšmę produkuojančio teksto ribas. Jos susijusios su meninę erdvę modeliuojančia teksto elementų sintagmatika, kuri apima vidinius ir netekstinius (arba užtekstinius) santykius. Tuo remiantis, eilėraščio analizė sutelkiama į tris reikšmės generavimo trajektorijas: 1) aprašomas viso rinkinio erdvine struktūra ir archisemomis rekonstruojamas bendresnis Norvilo meninio pasaulio modelis, kuris konkrečiai realizuojasi eilėraščio „europos litanija“ struktūroje (netekstiniai santykiai); 2) nagrinėjami eilėraščio pavadinimo ir epigrafo kuriami netekstiniai santykiai, atskleidžiantys žanrų peržaidimo strategijas, ir jų kuriamos reikšmės; 3) nagrinėjama įvardžių sistema paremta gramatinė teksto struktūra ir strofų sandaros kompozicija (vidiniai santykiai). Pastarųjų analizė atskleidė dialoginę eilėraščio sandaros prigimtį, pademonstruodama, kaip sudėtingai ir netiesiogiai konstruojasi autoriaus požiūrio taškas. Žanrinis peržaidimas eilėraštyje pasireiškia litanijos deformacija, „maldingą“ turinį paverčiančia apkalbamojo pasaulio kritika.
Autorių teisės (c) 2025 Authors https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Jautrumo poetika Giedrės Kazlauskaitės kūryboje (šiuolaikinės lietuvių poezijos štrichai)
<span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial; display: inline !important; float: none;">Straipsnyje, remiantis XX a. pabaigos postmodernistine estetika kaip atskaitos tašku, aptariama pakitusi šiandieninės poezijos kalba, kurioje ryškėja etinis jautrumas ir atgimstančios lyrinės intonacijos. Pasitelkus atidžiojo skaitymo ir diskurso analizės principus, Giedrės Kazlauskaitės rinkinio <em class="italikas" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Marialė <span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial; display: inline !important; float: none;">eilėraščiai analizuojami dviem lygmenimis: teminiu požiūriu, atkreipiant dėmesį į lyrinio „aš“ politinį ir socialinį angažuotumą, išryškėjantį naujose tradicinių sampratų, tokių kaip tėvynė, šeima, religingumas, interpretacijose; retoriniu požiūriu analizuojama Kazlauskaitės poezijai būdinga ironija ir lyriškumas kaip tiesioginis kalbėjimas apie jausmus. Tematikos ir raiškos lygmenimis atsiskleidžiantis subjekto etinis jautrumas siejamas su viena metamodernybės tendencijų – vertybiškai orientuota etine ir emocine pasaulio percepcija kaip atsvara šiandieninio pasaulio dirgikliams.
Autorių teisės (c) 2025 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Kūno savirefleksija Sigito Parulskio esė rinkinyje Nuogi drabužiai
<span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial; display: inline !important; float: none;">Tirdami kūniškumą Parulskio rinkinyje <em class="italikas" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Nuogi drabužiai <span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial; display: inline !important; float: none;">sprendžiame su paradigmine literatūrinio korpuso analize susijusią problemą: ar galima atskleisti iš skirtingų esė sudarytos visumos rišlumą remiantis viena temine izotopija? Analizuodami kūno figūras deriname semiotiką su psichoanalize, paaiškinančia, kaip sakytojo kūno dalys susijusios su jo būsenomis ir kas lemia tam tikrą savo kūno suvokimą. Subjekto kūno dalys – moteriškos ertmės ir vyriškos ataugos – <em class="italikas" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">a priori<span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial; display: inline !important; float: none;"> neturi reikšmės, o ją įgyja per santykį su individualiais ir grupiniais atlikėjais. Kaip parodė analizė, iš pavienių tekstų suformuotas rinkinys turi tam tikrą vientisą semantinį universumą. Jo rišlumą užtikrina <em class="italikas" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">kūno dalių<span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial; display: inline !important; float: none;">, <em class="italikas" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">judėjimo<span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial; display: inline !important; float: none;"> ir <em class="italikas" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">seksualumo<span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial; display: inline !important; float: none;"> teminės izotopijos, o šių tarpusavio santykį padeda paaiškinti psichoanalitinė <em class="italikas" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">simbolinės kastracijos<span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial; display: inline !important; float: none;"> sąvoka. Ji atskleidžia, kaip Parulskio tekstuose susikuria semantinis ryšys tarp keleriopo nerimo: baimės prarasti kūno dalis, nerimo dėl seksualinių santykių ir kelionių baimės. Analizė parodo, kad kūniškumo supratimą lemia ne <em class="italikas" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">sielos / kūno <span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial; display: inline !important; float: none;">dichotomija, į kurią nurodo Parulskio kritikai, o <em class="italikas" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">skaidytumo / vientisumo <span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial; display: inline !important; float: none;">semantinė kategorija. Ji susijusi su neišsprendžiama dilema: ar savo kūno vientisumą galima išsaugoti būnant vienam, ar tik kartu su moterimi sudarant androginišką vienovę?
The Semiotic Monad as a Prefiguration of the Window: Trajectories of Theoretical Imagi­nation in Juri Lotman’s Semiotics of Culture
<span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial; display: inline !important; float: none;">The article addresses the problem of whether the figurative expressions appearing unexpectedly in Juri Lotman’s metalanguage should be seen as integral to his theoretical system rather than incidental. To explore this issue, the study examines two seemingly unrelated descriptions of meaning mechanisms from Lotman’s late period – the semiotic monad (1989) and the window (1992) – which are relatively minor, brief, and appear in his texts from different years. In seeking a meaningful connection between these descriptions, the article aims to conceptualize the semiotic monad from the perspective of figurativity, interpreting its “entrance” and “exit” mechanisms as a prefiguration of the window. The interpretation proceeds in three steps: (1) presenting the structure of the semiotic monad; (2) clarifying the connection between the aforementioned descriptions and situating it within the broader context of Lotman’s spatial mode of thought; (3) discussing how the interpretation of the semiotic monad engages with Gottfried Wilhelm Leibniz’s philosophical concept of the “windowless” monad. The study reveals a trajectory of Lotman’s theoretical imagination that moves from abstract reflection on complex semiotic processes toward a more tangible and visually articulated form.
Psichoanalizė ir literatūra: diskursyvinio subjekto problema
<span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial; display: inline !important; float: none;">Straipsnyje nagrinėjamas klausimas, kokią diskursyvinio subjekto sampratą numato psichoanalitinė literatūros interpretacija. Problemos aktualumą grindžia du prieštaravimo ryšiu susiję faktoriai: (i) psichoanalitinės literatūros kritikos klasikų tendencija susitelkti į autorių arba skaitytoją kaip paciento pakaitalą ir (ii) formalistų bei struktūralistų nuostata, jog diskursas virsta meno kūriniu tik tada, kai jį uždarome ir atsiejame nuo empirinės realybės, įskaitant ir kūrėją bei suvokėją. Ši situacija skatina išbandyti psichoanalitinės perspektyvos galimybes atsižvelgti į šį uždarumą, kuris, remiantis Gérard’o Genette’o poetikos teorijų sistema, siejamas su teksto fiktyvumu. Šiam tikslui pasitelkiamos trijų psichoanalizės klasikų – Sigmundo Freudo, Melanie Klein ir Jacques’o Lacano – perspektyvos, kurių pagrindu pateikiami trys požiūriai į tą patį kūrinį – Giedros Radvilavičiūtės esė „Šiąnakt aš miegosiu prie sienos“. Tyrime prieinama išvada, jog Lacano konceptai pranoksta kitų teoretikų metodinius įrankius tuo, kad įgalina ir net skatina diskursyvinio subjekto atsiejimą nuo empirinio autoriaus. Ir nors tai grindžiama kitokia tikrovės samprata nei ta, kuri tradiciškai figūruoja eseistikos tyrimuose, tačiau tai leidžia ne suskliausti, o naujai iškelti bei spręsti pramano ir realybės ribos klausimą.
<span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial; display: inline !important; float: none;">« De l’émotion et du droit », ou « Du discours émotionnel au discours juridique », l’approche sémiotique, riche de sa théorie des passions, permet de tracer le parcours qui conduit de l’un à l’autre. J’analyse d’abord, sur le fond de toile de la crise écologique contemporaine, la transformation graduelle du discours passionnel et militant de la colère (Greta Thunberg) en discours institutionnalisé dont la forme ultime s’accomplit dans l’écrit juridique (<em class="italikas" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Accords de Paris sur le climat<span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial; display: inline !important; float: none;">, 2015). J’élargis ensuite la discussion à une réflexion plus globale sur la généricité et j’interroge, tant sur le plan de l’expression énonciative que sur celui des codifications formelles du contenu, les conditions et les enjeux du passage du discours embrayé et subjectivant de la passion au discours débrayé et objectivant du droit : instabilité du collectif, statut des simulacres, élaboration de la praxis énonciative, syntaxe de la norme. À travers le motif-pivot du procès judiciaire, la littérature romanesque, met en scène cette dynamique transformatrice et cet entrelacs de l’émotionnel et du juridique. Je l’illustre pour finir avec l’exemple du procès à la fin de la <em class="italikas" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Bête humaine<span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial; display: inline !important; float: none;"> de Zola.
Autorių teisės (c) 2024 Authors https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Žodis profesoriui Kęstučiui Nastopkai (1940–2024) atminti
Miestas kitaip: erdvė Giedros Radvilavičiūtės esė „Racionalūs sprendimai“
Straipsnyje, pasitelkiant šiuolaikinės (literatūros) geografijos konceptus, analizuojamas erdvės rašymas Giedros Radvilavičiūtės esė „Racionalūs sprendimai“. Erdvės rašymas suponuoja požiūrį į erdvę literatūros kūrinyje, kai erdvė suvokiama ne kaip tuščia talpa / scena, kurioje vyksta veiksmas, bet kaip (ne)žmogiškų veikėjų santykiai, ryšiai ir tinklai, iš kurių erdvė susikuria kaip vieta-įvykis. Toks erdvės suvokimas ateina iš humanitarinės geografijos, pasiūlančios naują miesto ontologiją, išdėstytą Asho Amino ir Nigelio Thrifto knygoje Cities: Reimagining the Urban (2002). Anot šių autorių, tai, kas nuolat vyksta mieste, yra gyvenimas, susikuriantis iš žmonių, gyvūnų bei daiktų tinklų ir bendruomenių. Viena iš bendruomenių formų, jų nuomone, yra pati kasdienybė. Straipsnyje teigiama, kad „Racionalių sprendimų“ pasakojimas sukuria naują miesto lietuvių literatūroje variantą, kai miesto erdvė yra ne reprezentuojama / atvaizduojama, bet parašoma kaip kasdienybės gyvenimo vyksmo vieta, o šioje esė vartojama „buitinių nesklandumų“ sąvoka galėtų būti vienas iš naujosios urbanizmo teorijos ieškomų konceptų, priartinančių tyrimus prie šiuolaikinio miesto realybės.
Vilniaus kino erdvės: Eitvydo Doškaus dialogas su Almantu Grikevičiumi filme Čia buvo Vilnius
Straipsnyje lyginami du poetinės kino dokumentikos kūriniai, reprezentuojantys Vilnių: Almanto Grikevičiaus Laikas eina per miestą (1966) ir Eitvydo Doškaus Čia buvo Vilnius (2022). Analizė grindžiama prancūzų geokritikos prieiga, nusakančia miesto ir jo meninių reprezentacijų sąveiką bei įtaką vieni kitiems. Straipsnyje ryškinamas filmų dialogas, jo teminiai bei estetiniai skirtumai ir sąsajos. Grikevičius sukuria modernistinį Vilniaus portretą, jungiantį istoriją ir dabartį, o Doškus reprezentuoja nuolat kintantį miestą, kurio tapatybė apima tiek vietinį paveldą, tiek globalius kontekstus. Straipsnio tikslas – atskleisti istoriškai kintančią Vilniaus reprezentacijos strategiją ir analizuoti jos suformuotus miesto vaizdinius bei jų poveikį. Straipsnyje parodoma, kad abu filmai ne tik dokumentuoja Vilniaus miesto pokyčius, bet ir kuria specifinę jo, kaip dinamiškos, intertekstualios ir intermedialios erdvės, sampratą.
Israeli Demonstration Posters: Spatial Semiotics of Silence
Israel’s coalition effort (2023) to introduce a “(judicial) reform” was perceived by many Israelis as endangering Israel’s standing as a democratic state. The salience of silence as a theme and a form in the posters exhibited in the demonstrations supporting and opposing the coalition’s move triggered the examination of the semiotic roles played by silence in those posters and whether this use of silence differed by reform support/opposition. Two-hundred and twenty posters partaking in the demonstrations’ linguistic landscape were examined. Implementing an algorithm based on Ephratt’s (2022) model for identifying different types of silences revealed that fifty six of the posters alluded to one of the six categories of silence (stillness, symptomatic silences, silencing, pauses, the unsaid or verbal silence). These posters served as the data for a qualitative-thematic methodology, iteratively abstracting semiotic roles. Silences and silencing reoccurred as a theme concerning political discourse, particularly the matter of voice. The need for parsimonious use of crucial signantia on posters transformed into a semiotic strategy in which leaving out expected signantia served iconically to communicate absence, conatively activate the observers or express consent, metalinguistically convey the shortage of words, legally circumvent possible charges and create a hiatus that provides soothing qualities, enhancing in-group and out-group tolerance. The differing use of silence in the posters, depending on reform support/opposition, is explained in terms of horror vacui and motivation. Finally, the individual posters, as material texts, did not appear nor function in isolation: they took an active part in producing the demonstrations’ spatial semiotics.
Towards a Chronotopical Analysis of Urban Squares
This research aims to develop semiotic tools for analysing emergent and recently (re)designed urban everyday spaces, an emergent, changing and internally heterogeneous sociocultural phenomenon. Interlinking environmental semiosis of material space, interpretations by users in (inter)actions and textualisation in culture, the framework of chronotopical analysis is proposed and explored, together with broadening it from literary studies to the domain of urban space. Its application is exemplified in the material of recently (re)designed town squares in Estonia, an outcome of a nationwide program to revitalise small towns and develop the appreciation of public space in Estonian culture. The study outlines the framework of chronotopical analysis and demonstrates its potential for the integrative semiotic analysis of the multi-layered and dynamic character of recently designed urban spaces.
Kūniškos erdvės L. S. Černiauskaitės apsakyme „Kambarys jazmino krūme“
Klasikinėje semiotikoje erdvė aprašoma remiantis subjekto naratyvine programa ir jo santykiu su vertės objektu arba kreipiant dėmesį į jos plastines savybes, lemiančias atlikėjo judėjimo būdą. Abiem atvejais santykis su erdve nusakomas per judantį kūną, tačiau literatūros kūriniuose svarbus ne tik judėjimas, bet ir juslinė sąveika, iš jos kylančios jausminės būsenos. Literatūros kritikoje jausminis santykis su erdve dažniausiai laikomas veikėjo psichikos reprezentacija. Analizuojant Lauros Sintijos Černiauskaitės apsakymą „Kambarys jazmino krūme“ parodomas šio teiginio problemiškumas. Santykis tarp namų erdvės ir veikėjos kūno yra ne vienpusis (vienas reprezentuoja kitą), o abipusis: namai pasižymi kūniškomis savybėmis, yra aktyvūs ir kviečiantys, o veikėja yra jautrus, jiems atsakantis kūnas. Apsakyme steigiama homologija tarp architektūrinio statinio ir individo kūno, kurią užtikrina abiem būdinga kategorija tolydumas / skaidytumas. Erdvės analizė parodė, kad veikėjų santykiai skleidžiasi uždarame šeimos rate ir siejasi su noru išsaugoti ryšių pastovumą ir erdvės tolydumą. Skirtingos veikėjų sąveikos su erdve atskleidė dvejopą geismą: troškimą įgyti vertės objektą lydi nesąmoningas intensyvių būsenų siekis.