Empatija, geranoriškumas ir santūrumas nėra tik formalūs dalykai moksle - Rovetta, Alessandro; Castaldo, Lucia (Information & Media, 2024)
Mokslas yra sistemingas požiūris į žinių kaupimą ir organizavimą, pasitelkiant patikrinamus paaiškinimus ir prognozes. Kadangi mokslininkai yra žmonės, jie klysta ir yra veikiami įvairių sisteminių bei atsitiktinių šališkumų. COVID-19 pandemija galutinai atskleidė mokslininkų žmogiškumą, kurie padarė rimtų komunikacijos klaidų ar net laikėsi konspiracinių hipotezių. Iš tiesų emocionalumas ir racionalumas (jei ne episteminis) gali skatinti intelektinį nesąžiningumą ir pakenkti kritinio mąstymo efektyvumui. Tai išryškina konteksto, kuriame dirba mokslininkas, svarbą, nes mandagumas ir pagarba yra būtini siekiant išlaikyti aiškumą, patikimumą ir skaidrumą. Tačiau už akademinio konteksto ribų daugelis mokslininkų nesielgia taip pat mandagiai ir atsargiai, kaip reikalaujama mokslinėje leidyboje. Taip atsitinka nepaisant to, kad bendravimas, kuris labai svarbus moksliniam tyrimui, sklaidai ir demaskavimo kampanijoms, moksliškai grindžiamas užuojauta. Konkrečiai, veiksmingas komunikacijos planas turėtų būti pritaikytas konkrečiai auditorijai, atsižvelgiant į jos emocinę būseną, kultūrinę ir socialinę aplinką, kognityvines ir psichologines savybes. Vienintelis tikslas turi būti padėti, o ne manipuliuoti. Todėl empatija, geranoriškumas ir santūrumas yra esminiai įrankiai mokslo sėkmei – nuo mokslinių tyrimų iki komunikacijos ir švietimo, tokiai žinutei skleisti turėtų būti rengiamos sąmoningumo didinimo kampanijos ir mokymai.