Romantiškasis idealizmas ir tautiškumas – svarbūs Juozo Tumo-Vaižganto pasaulėžiūros sandai - Vanagaitė, Gitana (Colloquia, 2020)
Straipsnyje, remiantis pasaulėžiūros kaip žmogaus santykio su būtimi ir pasauliu samprata, bandoma apibrėžti du pagrindinius XIX a. antrojoje – XX a. pirmojoje pusėje gyvenusio ir veikusio Juozo TumoVaižganto pasaulėžiūros sandus: romantiškąjį idealizmą ir tautiškumą. Straipsnyje nėra svarstomas atskiro tyrimo reikalaujantis krikščioniškasis, arba „religijos idealo“, sandas. Minėtieji du sandai išskirti remiantis autobiografiniu Vaižganto etiudu „Iš autobiografijos. Neramusis mano amželis“, teoriniu straipsniu „Romantiškasis idealizmas grįžta“ ir „Lietuvių draudžiamojo laiko literatūros paskaitų“ konspektu „Apžvalga ir apžvalgininkai“. Iš pažiūros literatūros kryptį ir jai priskiriamus autorius aptariantis straipsnis „Romantiškasis idealizmas grįžta“ iš tiesų svarsto bendresnius, pasaulėžiūriniais laikytinus klausimus, suprantamus kaip pažiūrų į pasaulį sistema ir tam tikra mąstymo paradigma. Vaižgantas straipsnyje ypač akcentuoja idealistinės pasaulėžiūros svarbą žmogaus dvasios pažangai ir visai žmonijos ateičiai. Antrasis straipsnyje aptariamas pasaulėžiūros sandas – tautiškumas, arba „įgimtoji tautybė“, kuriam daugiau dėmesio skiriama paskaitų apie spaudos draudimo laikotarpį konspekte, ir jo pagrindu suformuota pareiga žmogų išauginusiam kraštui – priklauso tai pačiai formuojamų ir pasirenkamų idealų sferai. Vedamas tautiškumo idealo, „tos žmonijos grupių esmės“, Vaižgantas pasirinko kunigo profesiją; tautiškumo idealas tapo jo viso gyvenimo veiklos imperatyvu – tarnauti tautos laisvei ir kultūrai.
Keywords: Vaižgantas; pasaulėžiūra; autobiografija; romantiškasis idealizmas; tautiškumas