Poetų žemininkų kūrybos kodai Jono Juškaičio poezijoje - Balsevičiūtė-Šlekienė, Virginija (Colloquia, 2019)
Straipsnyje analizuojamas žemininkų poetinės tradicijos atgimimas sovietmečio lyrikoje. Žemininkų kūrybos kodus joje galima atpažinti ir kaip bendrą susidomėjimą agrarine kultūra, ir kaip būdingų temų pasikartojimą atskirų poetų kūryboje. Žemininkų kūrybos kodai pastebimiausi Jono Juškaičio poezijoje. Svarbiausios Juškaičio temos (laiko ir mirties) savo stiprumu ir savita raiška prilygsta poetų žemininkų kūrybai. Nuo žemininkų Juškaitį kiek nutolina jo dėmesys etinėms problemoms, naujai atskleistas individo ir tautos ryšys. Juškaičio poezija yra visuomeniškesnė, labiau reflektuojanti kasdienybę. Remiantis Juškaičio kūryba, aptariama semantinių paradigminių struktūrų raida, kuri parodo kintantį santykį su valstietiška kultūra ir kintančią būties sampratą. Gilioji žemininkų poezijos semantinė struktūra – išėjimo iš gimtųjų namų į pasaulį – atskleidžia ir namų vertės, ir būties prasmingumo paieškas. Nužeminimo, namų praradimo paradigma dominavo sovietmetyje, skatindama rekonstruoti ir išsaugoti praeities pasaulį. Žemininkų kūrybos tradicija sovietmečio lyrikoje iškilo savitais pavidalais, lėmė svarbiausius meninius ieškojimus, įtvirtino valstietiška kultūra paremtą prasmių paradigmą iki pat paskutiniųjų XX a. dešimtmečių.